Strike Back - s05e10
Kom!
Vent, venstre!
Hva er det som skjer?
Vi passerer bare. Fint.
Denne veien! Skynd deg!
- Fanken! - Nei, nei, nei...
- Båten? - Ja, vi satser på den.
Ok?
Kom igjen!
Faen! Granat!
Kjør!
Ja!
Nå skal vi bare finne Ives.
Kutt ut den sure minen.
Atlas er det eneste som hindrer meg i-
-å selge deg på det åpne markedet.
Jeg har med meg kamillen.
- Britiske etterretningsopplysninger? - De er på Avet Island.
Skal jeg droppe den sure minen nå, Mr. Ives?
- Broder. - Kamerat.
Se der framme! Det er Ives' båt.
Kjør etter dem!
- Vi har selskap. - Hva i helvete?
Hva pokker er de for noen?
Hører du det der? Russisk.
De traff oss!
De kjører etter Ives.
Det er greit. Det er bare litt røyk.
Den holder.
Michael! Slutt å tulle.
Skal dere cowboyer fortelle hvem dere er?
- Vi vil finne Atlas. Stjålne filer. - Jaså? Den var ny.
Somler jeg bort noe, pleier det å ligge på det siste stedet jeg leter.
Vi vet at Lowry hadde den.
Nå er Idrisi ute etter den.
- Eller hva? - Kan du gå litt unna?
Dere hørte henne.
Gå unna.
Det var som faen. Det er dere to.
Det er ok, Novin. De inngikk i Section 20.
Mener du alvor?
Samarbeider du med russerne?
Jane”.
Jeg ba henne kontakte dem. De var også interessert i Atlas.
Hva de enn tilbyr, så gir jeg det dobbelte.
Det handler ikke om pengene, mr Ives.
I Libya fortalte du Section 20 hvor jeg var.
Jane og jeg ble atskilt, jeg ble tatt til fange, og hun døde.
Alt som har skjedd...
-...er på grunn av deg. - Vi bør dra mot øya snart.
Ta kjøretøy, kjøre via veien.
- Jeg blåser i hvordan vi tar oss dit. - Jeg mente bare at hvis du vil...
...så har du tid til å gjøre det du trenger å gjøre.
Takk.
Hele denne situasjonen minner meg om en jævla spøk.
Det var en forretningsmann fra Moskva,
en sibirsk bonde og en politimann fra St. Petersburg.
De står oppå en bygning.
Børsen har krasjet, rubelen har kollapset.
De har mistet sparepengene og står i brødkø.
En vanlig dag i Russland.
De bestemmer seg for å få slutt på det
og blir enige om å hoppe fra bygningen samtidig.
Men hvem lander først?
Forretningsmannen?
Bonden?
Noen som vil gjette?
Ikke det?
De er russere.
Så hvem faen bryr seg?
Du skal få Section 20 isteden.
Katiya, sett kurs mot Avet Island.
De som jager dere, er ikke militære.
- De er fra Stillwater. Leiesoldater. - En gjeng drittsekker.
Dere må ha terget feil mennesker.
Ja, vårt befal. Hun prøvde å skjule tabbene fra fortiden.
Av ren nysgjerrighet: Hvem jobber dere for?
- Det er litt komplisert. - Jaså?
Dere er forkastet av hæren og brukes til risikable, hemmelige oppdrag.
Det var som faen...
- Så komplisert var det ikke. - Eller hva, solstråle?
Vi har jaktet på den stjålne informasjonen i noen måneder nå.
Vi har jaktet på den bare den siste dagen,-
-og vi ligger allerede foran dere.
- Vi fikk litt problemer i São Paulo. - Det skulle vi jo ikke snakke om.
- Michael. Hold kjeft. - Drit og dra.
Herregud. For noen idioter.
Fanken. Wyatt? Er dere ok?
Det spørs hvordan man definerer det.
Vi skjøt Lowry, men mistet Idrisi.
Vi klarte å lokalisere Atlas.
Den er på Avet Island, sør for grensen mellom Bosnia og Kroatia.
Vi er nærmere. Vi begir oss dit.
Dere får skynde dere. Ives, Idrisi og russerne er på vei.
- Russerne? - Ja, alle er visst bedt på festen.
Vi holder dem borte så lenge vi kan.
Ok. Og kaptein - Donovan?
- Vi er alene nå. - Oppfattet.
- Har dere transport? - Hun spør om vi har transport.
Jeg tror vi skal klare oss.
- De vet hvor opplysningene er. - Herlig.
Sikret.
- Sikret. - Drittsekker fra Stillwater på vei.
Er dere sikre på at dere rekker å komme først til Atlas?
Vi må. Den må sikres.
- Den er vår livsforsikring. - De smisker alltid...
...til de prøver å skyte huet av en.
Vi holder Stillwater borte og kjøper dere tid. Hold kontakten.
- Takk. - Vi møtes når dere har pakka.
- Takk skal dere ha. - Vi er gentlemen.
Stikk av gårde.
Apropos det... Vi er vel gentlemen som akter å stjele de opplysningene?
"Stjele" er et så hardt ord.
Ja. Nå setter vi i gang.
Det er en komplisert situasjon.
Jaså? Du beordret Donovan til å eliminere oss.
Donovan handlet på egen hånd.
Du kan benekte det i en evighet.
Vi har større problemer. Lowry stjal Atlas.
Vi mistenkte en inntrengning.
Idrisi er ute etter den. Idrisi og russiske spesialstyrker.
Jeg gjetter på GRU.
Det er en kartlegging av vårt militære etterretningsarbeid.
Hvis det havner i russiske hender...
Si hvor dere er, så sender jeg en patrulje.
Jeg tror ikke det. Vi henter Atlas og overleverer den.
Og hva skjer så?
Da vil operasjonen bli betraktet som en suksess.
Lowry død, Atlas i sikkerhet og 20 tilbake der de hører hjemme.
Jeg tenkte meg det.
Husk bare at hvis dere kommer tomhendte hjem,
så er dere bare teamet som eliminerte sitt eget befal.
Den historien har ingen lykkelig slutt.
Oppfattet.
Er vi solgt?
- Ja. Hvis vi ikke får tak i Atlas. - Kanskje vi var solgt fra starten.
Donovan tok oss inn bare for å rydde opp i røren.
Jeg prøvde ikke engang å ta henne levende.
Hvis du spør meg, så gjorde du rett.
- Innkommende. - De er ivrige.
- Er vi klare? - Ja.
Alle vil ha denne jævla greia. Håper den er verd det.
Ok.
Det bør kjøpe oss litt tid.
Section 20 er her.
Dere kommer til å trenge flere menn.
Nå stikker vi.
- Alt bra? - Ja.
Vi må ut til øya. Russerne jager oss.
Alle er vel med på å dø for dette?
Hvis de får tak i den, avsløres hele etterretningstjenesten.
Soldater, oppdrag... Alt vi jobber for.
En dårlig sjef betyr ikke en dårlig jobb.
Will sa at det var verdt det.
Jeg trodde ham da, og jeg tror ham nå.
Det kunne vært verre. Det kunne regnet.
Det der ser ut som et mausoleum.
Rykker frem!
Ok, shorty. Du og jeg, kom igjen-
Shorty? Glem det der jævlig fort.
Vi ses, Big Mac.
Vi må finne en oversiktsplass.
Det må være der Lowry gjemte den. Midt i mausoleet.
Jeg vet like lite som deg. Jeg vet ikke engang hvordan den ser ut.
Sikret.
Ok. Hvor vil du begynne?
Øverst til høyre.
Faen også.
Hvis Lowry hadde disse opplysningene...
- Hvorfor brukte hun dem ikke? - Kanskje hun aldri fikk sjansen.
Kanskje hun ville skjule sannheten for Idrisi.
Og kanskje, hvis du slutter å stille meg spørsmål,-
-så finner jeg den litt fortere!
Det var et retorisk spørsmål.
Vi må røre på oss.
Gå, dere. Jeg holder dem unna.
Fanken, de angriper fra flanken!
Fanken. Dukk!
- I huleste... - Finn dem. De kan være her.
Se om du kommer rundt på den andre siden.
Vent på mitt signal.
- Hva er signalet ditt? - Det merker du.
Dere tok henne fra meg!
Dere forstår ikke hva dere har tatt!
Familien min, kona mi!
Den fungerer fortsatt.
Vi trenger en dag til å dekode.
Vi har det vi kom hit for. Trekk ut.
Vent! Jeg er russisk.
Under skalkeskjul. Vi er på samme side.
- Tullpreik! - Det var verdt et forsøk.
Helvete!
Jeg ønsket aldri dette. Jeg hadde mitt team.
Min patrulje, mine brødre. Du tok det fra meg!
Tenker du aldri på de menneskene du har drept?
Du forandrer ikke verden!
Du lager bare en masse jævla hull i den!
Hva vil du ha sagt, Thomas?
Skal vi legge ned våpnene?
Snakke om våre meningsforskjeller?
Nei.
Jeg sier at denne dagen er dagen da du dør.
Vi har pakken. Trekk ut.
- Jeg er ikke ferdig. - Nå, Katiya!
Kaptein.
- Er du uskadd? - Russerne har Atlas.
Jeg drepte nettopp Omair Idrisi.
- Er du sikker? - Ja, jeg er sikker.
Og Atlas?
Russerne har den.
- De har allerede stukket. - Hva var meningen med alt?
Det har i det minste sluttet å regne.
Michael. Vi trenger din hjelp.
- Hva er dette for slags sted? - Et gammelt KGB-gjemmested.
Eieren kan være litt hissig.
Velkommen hjem.
Hva i helvete?
- Michael. - Viktor.
- Hvor er den andre? - Han er sen.
Vi var i området og trengte noe å drikke.
Kanskje...noe mer.
Føl dere som hjemme.
Vi begynner med det viktigste.
Visekorporal William Jensen.
- Skål for Jensen. - Jensen.
- Johnson. - Johnson...
- Er ikke det ham? - Ja.
Anton Krupin.
Katiya Korikova.
- GRU, skjulte operasjoner. - Dyktigere og farligere enn KGB.
Hemmelige oppdrag, innblanding i utenlandske valg.
Har våpenlagre i USA. For sikkerhets skyld.
Når de har dekodet Atlas, har de alle britiske militærhemmeligheter.
- Virkelig strålende. - Hva har vi?
- Tolv timer til alt er avslørt. - Til vi blir forkastet og jaget.
Kontrakt på deres vakre små hoder.
Og alle vil være med i jakten.
Vanskelig å motstå.
Du kødder vel med oss nå?
- Jeg kødder med dere. - Drittsekk.
Faktum gjenstår: Uten Atlas er dere solgt.
- Vi tar den tilbake. - Vi vet ikke hvor GRU har den.
Vi rekker ikke å spore dem opp.
Vi kan vel rappe noe fra dem?
Noe av samme verdi.
Tvinge fram et bytte.
Stikk fingeren i jorda.
Vi kan ikke bare storme inn og rappe en liste over GRU-operasjoner.
Er det det vi skal gjøre?
Ja, selvfølgelig...
Viktor sier Pančevo i Serbia. Der er den nærmeste russiske databanken.
- Hvordan er sikkerheten? - Den er ganske brutal.
Låseprotokoll, armerte ståldører, selvødeleggelsesmekanismer. Herlig.
Selv om vi går inn og rapper dataene, er det ikke sikkert at vi slipper ut.
Vi kan slå ut det lokale strømnettet.
Reservestrøm beskytter serveren.
Det bør gi dere en luke før sikkerhetsstenging iverksettes.
- Hvor stor luke? - Hvor lang er en hyssing? 7 minutter.
Det er ikke størrelsen på luken som teller, men hvordan den brukes.
Ja visst. Vi slår ut strømmen, bryter oss inn,
finner GRU-serverne og rapper de sensitive opplysningene.
På samme tid som det tar å koke en kopp kaffe.
Hva er alternativet? Tilbringe resten av livet på flukt?
Det er mye forlangt. Dere trenger hjelp.
- Så du slår ut strømnettet for oss? - Nei.
Kom igjen, gi oss noe!
Gjør det for Section 20. En siste gang.
Legg dem ned.
Hva har jeg gått glipp av? Hva er dette?
Det var på tide. Kom her.
- Endret planer. - Fortell om det over en øl.
Nei. Kom her.
- Jeg er tørst. - Hold kjeft. Kom.
GRUS SERVERBYGNING PANČEVO I SERBIA
Ok, Michael. Når slokkes lyset?
Fungerer det der?
- Ingenting. - Pokker. Det fungerer ikke!
Skjer det noe?
Nei, ingenting.
Scott! Det kommer ikke til å fungere.
Du vet hva jeg pleier å si.
Hvis du ikke kan slå i stykker dritten, skyter du i stykker dritten.
Hvordan ser det ut nå?
Det bør funke.
Du, Scott...
- Vi stikker til São Paulo. - Ja, for faen.
Så vi har bare sju minutter på oss?
- Det var antakelsen. - Kan være mer, kan være mindre.
Rykker frem.
På vei.
- Hvor mye informasjon har de her? - Alt, virker det som.
Våre gjør det samme.
Helvetes kinesere og deres maskiner!
Jeg ser målet.
Jeg ser en, to GRU-vakter.
Jeg går til kontrollrommet og prøver å åpne.
- Du trenger dette. - Takker.
- Rop hvis du trenger meg. - Lykke til.
Si fra når dere er klare.
- Klar. - Klar.
Går inn!
- Så langt alt godt. - Ikke spoler dette nå.
Hvis vi ikke kan redde dataene...
...ødelegger vi dem. Jeg vet det.
Kom igjen, din jævel.
- Vi trenger hjelp med døra. - Greit, Wyatt. Vent litt.
- Den jævla Viktor forrådte oss! - Det virker sånn!
Vi må søke dekning! Kaptein!
Du må åpne døra nå, kaptein!
Vi må inn nå!
- Bingo. - Døra er åpen, kom igjen!
Kom igjen!
- Jeg går inn, Mac! - Greit.
- Hvilken er det? - Se etter sjueren.
Hvilken er sjueren?
På vei ned.
Vi må øke farten!
- Dette er sjueren. - Er du sikker?
Ja, men vi må åpne den!
- Fire minutter igjen! - Kan du slutte med det der?
Kom igjen!
- Det der hørtes ikke bra ut. - De aktiverte selvødeleggelsen.
- Vi har to minutter på oss! - Kan du ha oversatt galt?
”Jeg
- Hvordan går det? - Vent litt.
Jeg greide det! Nedtellingen stoppet.
Nå skal vi bare få med oss den og kjempe oss ut herfra.
Slutt å tulle og kom hit og hjelp meg!
Jeg kan nok ikke det.
- Kom hit og se. - Hva står det?
Vi trenger en kode for å koble den ut.
Vent litt...
Jeg har en idé.
- Jeg kommer, Mac. Dekk ræva mi! - Jeg har ikke noe som er stort nok!
Vent!
Vær så snill. Du vinner.
Jeg prøvde bare å gjøre jobben min, akkurat som deg.
- Hvor i helvete er Novin? - Helvete!
- For helvete! - Vi skal slepe den jævelen ut.
- Ikke særlig teknisk. - Til helvete med det!
- Hvor lang tid har vi? - Ett minutt til nedlåsing.
Jeg hindrer selvødeleggelsen så lenge hånda mi er her.
Nei, vi forlater deg ikke.
Vi må få serveren ut herfra. Tiden er snart ute!
- Hun er klar. - Oppdraget går først.
Stikk herfra. Ta dere hjem. Jeg prøver å flykte.
- Det kommer til å gå bra. - Bevingede siste ord.
Vi har serveren og en bil.
Oppfattet, jeg er på vei til dere.
- Ses på den andre siden. - Hopp inn, Mac! Vi må dra!
Da kjører vi!
Vi er ute, Wyatt! Lukene er borte.
Oppfattet. Jeg finner en vei ut. Engst deg ikke.
Jeg har 87 sekunder på meg.
Vent!
Ser du dette?
Hvis jeg fjerner hånda, sprenges stedet.
Garantert gjensidig ødeleggelse. Du dør, og jeg dør.
Eller så samarbeider vi.
- Du foreslår våpenhvile. - Ja, jeg gjør vel det.
Hva sier du?
Jeg er klar til å dø for mitt land.
Er du?
Nei.
Din jævel...
Helvete! Vi har et problem, Mac.
- Vi har en liten situasjon her. - Hva mener du?
Kontrollmekanismen er ødelagt. Den stopper ikke.
- Vi går inn igjen. - Det er ingen vei inn eller ut.
Lukene er borte. Det er ikke tid.
Jeg vil at dere skal vite én ting.
Jeg trodde at jeg var ferdig med teamarbeid...
...men jeg tok feil.
Hvem vet? Kanskje det...
Kanskje det betydde noe.
Kanskje vi gjorde verden til et bedre sted.
Det er greit. Det finnes verre måter å dø på.
Hva faen er det jeg tenker? Nei!
Nei, jeg vil ikke dø!
Jeg vil ikke dø. Hvordan kommer jeg ut?
Jeg vil ikke dø!
Kom igjen!
Wyatt!
Takk.
Ja, ja, ja.
I morgen.
Bra gjort. Noen må si det.
Vi stoppet Idrisi, Jane og de kjemiske våpnene.
Hvis dette går bra, har vi beskyttet hele det britiske forsvaret.
Hva vil du ha, Mac? En medalje?
- Jeg nøyer meg med en kald øl. - Ja, for faen.
Jeg trenger en varm dusj.
- Hvilken dusj som helst. - Nå gjør vi dette.
Serveren?
En forsiktig tidligere eier.
Atlas.
Atlas. Rett skal være rett.
Sjekk krypteringen.
Krypteringen holdt. De klarte ikke å klone den.
Er vi ferdige her?
Ja, vi er ferdige.
Da var tiden inne...
Sviket.
Gjør slutt på dem!
Hei du, kjempen!
- Velg et tall mellom en og ti. - Jeg forstår ikke.
- Gjett. - Hvilket tall som helst.
- Hvorfor det? - Jeg vet ikke.
Kanskje jeg bare kjøper oss tid,-
-fordi noen idioter skal dekke oss.
Hvorfor det?
Kom igjen!
Mac!
Kom igjen, Wyatt! Kom igjen!
Kjør!
Ta den!
Her kommer de!
- Kan vi kjøre fra dem, Novin? - Jeg tenkte å gjøre et forsøk.
Hold dere fast!
[NORWEGIAN]